фото: intermagazin.rs
Русији није остављен избор. После терористичког напада на Кримски мост и саботаже Северног тока 1 и Северног тока 2, Русија је притерана уза зид — или ће прихватити бачену рукавицу или пристати на план Вашингтона — распарчавање своје земље. Украјинци у великим градовима тек сада ће разумети да рат још није био почео.
Овако експлозије које су одјекнуле не само у Кијеву већ широм Украјине, два дана након терористичког напада на Кримски мост, коментарише политиколог Александар Павић.
„Руси нису ратовали као Американци, нису гађали инфраструктуру, нису гађали цивилне објекте, а као одговор добили су низ терористичких акција, напада и покушаја компромитације у организацији украјинске службе. Јутрошње гранатирање Кијева удар је на центар одлучивања. Мислим да је наступио тренутак када ће руско руководство третирати све структуре у Украјини као терористичке“.
Гранатирање Кијева и других делова Украјине улазак је у нову фазу рата, о чему, каже Павић, речито говори именовања једног команданта који ће руководити Специјалном операцијом, а чији потпис на нову позицију се још увек суши на папиру.
„Руси су све пробали. Постоје докази да је Русија била спремна на мировни споразум са Украјином још почетком априла а са идејом да се утврди линија раздвајања каква је била на почетку војне операције, да Крим остане у Русији, а да се Украјина одрекне НАТО аспирација и буде неутрална. Оваква могућност била је спречена доласком Бориса Џонсона у Кијев који је у своје, и име вашингтонске дубоке државе буквално растурио овакве планове. Тада је постало јасно да склапање мира није солуција ни Кијева ни Запада“.
О томе, каже Павић, сведоче и изјаве Кијева, Вашингтона, Брисела и Лондона, више пута поновљене током претходних месеци, о руском поразу као јединој опцији.
„Руси нису имали са киме да преговарају нити је ико био заинтересован за преговоре. Напротив, дошло је до ескалације сукоба, офанзиве украјинске војске и терористичког напада на Кримски мост. Без партнера за постизање мира, Русија је приморана да покрене прави рат од кога се суздржавала свих ових осам месеци“.
О томе, да ли је Украјина провоцирајући Русију, била спремна да се суочи са последицама, Павић каже да се она мало или нимало пита, те да овде није реч о вољи Зеленског већ о плановима дубоке англоамеричке државе.
„Зеленски нема право вета на одлуке Вашингтона. Колика је цена уништење Кијева, Запад не занима. Они су спремни да жртвују целу Украјину и оних 20-так милиона Украјинаца колико их је остало, зарад покоравања Русије“.
У прилог томе говори, подсећа Павић, и недавна изјава пензионисаног генерала Џека Кина да је свега 66 милијарди долара ниједан амерички војник не мора да ратује против Руса, већ то раде Украјинци.
„Украјина је најбоља прокси посредничка армија коју је Запад икада имао. Они су је наоружавали последњих осам година са циљем наношења озбиљних шамара Русији. Истовремено, покушавали су да Русију путем санкција баце на колена, да је дестабилизују блицкригом на Донбас, да уруше репутација Путина у самој земљи“, каже Павић, подсећајући да је Бајден још у првим данима рата претио да ће претворити рубљу у рушевине.
Иза свега назире се само један циљ Запада, закључује наш саговорник — покушај промене режима у Москви, а затим у Пекингу како би се елиминисала два једина светска центра који могу да се супротставе једнополарном свету.
(Спутњик)