Фото: mojahercegovina.com
Прошло је више од пет година од смрти патријарха српског Павла, а његов лик је жив и присутан међу српским народом. Увек је прави тренутак да се подсетимо неких од његових мудрих и најлепших речи које је за собом оставио.
Не заборавимо никада да је зло увек кратког века и само наизглед успешно и блиставо. Зато на злу, лукавству, превари не треба заснивати ништа, поготово не живот.
И себи и другима кажем: мене може да понижава ко год хоће, ал‘ да ме понизи нема човека на овом свету, сем једног, а то сам ја. Кад то зна, човек има стабилност.
Човек не може да бира време у ком ће се родити и живети – од њега не зависи ни од којих родитеља ни од ког народа ће се родити, али од њега зависи како ће поступати у датом времену: да ли као човек или као нечовек.
Када би се сви држали љубави, ова земља би била рај. Али кад би се макар држали принципа „што желите себи, то чините другима, што не желите себи, то не чините другима“, онда би земља, ако не би постала баш рај, била близу раја.
Кад се човек роди, цео свет се радује, а само он плаче. Али треба да живи тако да кад умре, цео свет плаче, а само он се радује.
Када је сујета присутна, онда долази до гордости и свађе.
Љубав је највиша врлина. Све што човек дели са другима смањује се, осим љубави. Што је више дајете, више је имате!
Чувајмо се од нељуди, али се још више чувајмо да ми не постанемо нељуди.
Нема човека без греха, нити без доброг дела.
Не бранимо се од туђег зла злом у себи.
Обавезни смо и у најтежој ситуацији да поступамо као људи и нема тог интереса, ни националног ни појединачног, који би нам могао бити изговор да будемо нељуди.
Није несрећа што ми имамо супротна гледишта јер се ствар мора сагледати са више страна. Али често код нас долази до оног што није разлика у мишљењу. Тога се морамо ослободити. Ако будемо толерантнији, онда ћемо моћи да схватимо и то гледиште другога. Не да га усвојимо ако није добро, али да га схватимо да не дође до мржње и овог што нас цепа и дели.
Тагови: Патријарх Павле