© Tanjug/AP Photo/Libkos
Иза вести о украјинској офанзиви које се свакодневно објављују на Западу крије се озбиљнији проблем за Кијев о коме се уопште не говори – физичка штета нанета Украјини, њеној индустрији, пољопривреди и народу, која је огромна и од које се неће опоравити деценијама.
Амерички потпуковник Данијел Л. Дејвис који је четири пута био послат у ратне зоне, за портал 1945 издвојио је три највећа “трошка” сукоба у Украјини – штету украјинском пољопривредном сектору, миграцију милиона људи у иностранство, и трауму нанету младим мушкарцима као резултат ратних дејстава.
“Што дуже траје рат, то је проблем гори и последице по Кијев дугорочније”, упозорава он.
Украјини не недостају навијачи из САД и Европе који је подстичу да се бори, без обзира на цену, “колико год је потребно”. Ове добронамерне присталице обично тврде да сами Украјинци желе да се боре, па им омогућавање да то наставе да раде изгледа оправдано, ако не и племенито, наводи Дејвис.
Не постоји пут до војне победе за Украјину, и стога пружање отворене подршке неће резултирати победом Украјине, већ ће само продужити сукоб, а дугорочна цена за украјински народ је огромна.
Пре 2014. Украјина је била трећи највећи извозник кукуруза на свету и производила је 57 одсто сунцокретовог уља. Међународни институт за истраживање политике хране проценио је да је од прошлог септембра “укупна штета на украјинској (пољопривредној) инфраструктури процењена на 127 милијарди долара, што је 64 одсто БДП-а земље 2021.” Ризик за будућност је далеко гори.
Уз драматично смањену сетву и мине које су посејале и украјинске и руске снаге, земљиште је контаминирано остацима пројектила, бомби, метака… Биће потребне деценије да се деминирају хектари пољопривредног земљишта, наводи Дејвис и подсећа на Вијетнам где је од краја рата 1975. године преко 100.000 људи погинуло или је рањено у експлозијама старих мина које се и дан данас уклањају.
Међународна организација за миграцију процењује да је од почетка сукоба 7,1 милион Украјинаца интерно расељено. Европски истраживачки центри упозоравају да би одлазак становништва могао да се настави и после сукоба.
Ако се тренутни демографски трендови наставе, предвиђа се да ће становништво Украјине опасти за (додатних) 16 одсто у наредне две деценије. Када се додају и ратне жртве, мрачно упозоравају аналитичари, “процењује се да ће се становништво земље смањити за 33 процента”.
Ово би могло имати озбиљне импликације на економски опоравак Украјине, чак и по завршетку сукоба.
Украјинска економија је 2022. године уништена због сукоба, смањивши се за невероватних 35 процената; још више забрињава податак да је 60 посто становништва живело у сиромаштву. БДП Украјине се тренутно стабилизовао захваљујући огромним инфузијама готовине западних присталица и зајмовима од Међународног монетарног фонда, али ће овај терет дуга бити тешко сервисирати – и само ће се повећавати док траје сукоб.
Без довољне количине квалификованих радника, биће веома тешко чак и повратити економски учинак Кијева из 2021, а још мање издићи се изнад њега, упозорава потпуковник.
Студија Универзитета Браун из 2021. године наводи да дугорочни трошак Сједињених Држава за бригу о ветеранима после 11. септембра (онима који су се борили у Ираку, Авганистану и другим сродним сукобима) износи чак 2,5 билиона долара.
Злослутно за Украјину, извештај открива да ће значајан део тог трошка и даље бити потребан “деценијама након сукоба, јер се потребе ветерана повећавају са годинама”, пошто више од 40 одсто америчких ветерана “већ прима доживотну инвалиднину”.
Узмите у обзир да су од 2001. године трупе Сједињених Држава претрпеле укупно око 60.000 убијених и рањених, а трошак је већи од 2,5 билиона долара. Од априла, украјинске борбене жртве су процењене на 131.000; неке процене сугеришу да су далеко веће, наводи Дејвис.
Горе од физичких рана су повреде које се не виде – посттрауматски стресни поремећај и трауматске повреде мозга. Код америчких војника ова стања се броје у стотинама хиљада. Код Украјинаца, говориће се о милионима, и биће у горем стању него њихове америчке “колеге”, а то значи и милијарде долара током деценија да би се обезбедила адекватна брига за украјинске војнике.
Без обзира на исход, Украјина ће се наћи у незгодној ситуацији економски, војно и хуманитарно. Чак и ако међународна заједница настави да финансира Украјину милијардама долара наредних деценија, Кијев тешко да ће моћи да изгради довољно болница или обучи медицинско особље које би сервисирало потребе ветерана, о цивилима да се и не говори.
Ако стотине хиљада тешко рањених војника не добије неопходну негу и лечење, земља ће се наћи суочена са дугорочним проблемом љутих бивших војника, што би могло да има несагледиве последице, упозорава амерички пуковник у тексту за 1945.
Да би одржала привреду, Украјини ће бити потребни обучени и квалификовани радници широм спектра, и у довољном броју Кијеву ће бити потребне деценије да потпуно разминира своју територију – и биће изазов задржати довољан број пољопривредника свесних да сваки пут када изађу у поље ризикују да остану без удова или живота.
Ако светска привреда претрпи још један економски застој или рецесију – практично неизбежну, у неком тренутку – спремност различитих влада да наставе да плаћају Украјини могла би да ослаби, лишавајући Кијев очајнички потребних средстава да своју крхку економију задржи изнад воде.
Слање муниције Украјину “колико год је потребно” изазваће више штете него користи. Са сваким даном сукоба, животи Украјинаца ће деценијама бити гори. Слање муниције, пројектила, тенкова није довољно да омогући Кијеву победу или прекид сукоба, али ће повећати разарања.
“Време је да искрено покажемо нашу забринутост за животе Украјинаца тако што ћемо започети дуг и тежак процес тражења дипломатског решења. Недостатак скоро икаквог успеха после скоро два месеца украјинске офанзиве – за коју неки европски државници тврде да је последња шанса Украјине – открива да постоји мало или нимало рационалних изгледа да Кијев оствари своје максималистичке циљеве војним средствима. Што дуже будемо игнорисали ову реалност, украјински народ ће дубље патити”, наводи Дејвис.
Само признавањем ове непријатне реалности Украјина и Запад могу да започну процес изградње дипломатске машинерије неопходне за окончање борби. Дипломатски пут је најбоља шанса коју Украјина има да започне дуг, болан, скуп процес враћања своје земље на квалитетан живот.